ja miten nämä Kolmannen Mooseksen kirjan säkeet liittyvät mihinkään.
- Mitä sinä teet? - Aloitan. Puhu vain, jos haluat.
- Etkö halua nähdä, mitä tässä on? - Ymmärsin jo.
Kukaan ei ole kysellyt Magdasta yli 40 vuoteen.
Miksi nuori nainen haluaa tietää niin kaameasta murhasta?
- Se kiinnostaa minua. - Niinkö?
Hänen aviomiehensä oli ensimmäinen epäilty. Aviomies on aina.
Ja usein viimeinen. Ei kuitenkaan tällä kertaa.
Siirryimme siitä naapuriin ja johonkin irtolaiseen...
Kun epäillään tuntematonta, on vain ajan kysymys, milloin siirrytään mustalaisiin.
- Silloin se jää ratkaisematta. - Miten hänet tapettiin?
- Neiti... - Salander.
Anteeksi, tunkeiluni, mutta milloin söitte viimeksi?
Minulla on vilkas aineenvaihdunta. En pysty lihomaan.
Kysyin, koska tätä on parasta katsoa -
tyhjin vatsoin.
Jos hän tuo uhrilahjanaan lampaan, sen tulee olla viaton naaras.
Hän laskekoon kätensä uhrinsa pään päälle ja teurastakoon alttarin juurella, -
niin hänelle annetaan anteeksi.
- Miten hän voi? - Hän tarvitsee leikkausta.
Perhe saa päättää, elvytetäänkö häntä.
He ovat huonoja tekemään päätöksiä.
- Miten neiti Salanderin kanssa sujui? - Hän suostui.
- Saanko nähdä Henrikin? - Hän oli unessa äsken.
- Minäpä tarkistan. - Et tarkista.
- Käske hänen pakata tavaransa ja lähteä. - Älä viitsi, äiti.
- Älä puhu minulle tuohon sävyyn. - Isabella, Blomkvist työskentelee hänelle.
- Äänestetään asiasta. - Älä ole idiootti, Birger.
- Tehdään kuten Henrik tahtoisi. - Henrik taistelee tuolla hengestään.
- Tätä hän ei ainakaan tarvitse. - Suokaa anteeksi, rouva Vanger.
Täällä ei saa polttaa.
Palaa Tukholmaan. Kun tarvitsemme perhekronikkaa -
herjaajan kirjoittamana, tiedämme kenelle soittaa.
Selvä. Kiitos.
Tännepäin, neiti.
Jos nainen ryhtyy eläimeen, mihin tahansa, pariutuaksensa sen kanssa, -
niin surmaa sekä nainen että eläin, he ovat verivelan alaiset.
Perheeni on mahdoton. Siksi firma on niin sekaisin.
Pahoittelen äitini käytöstä.
- Olen tottunut siihen. - Ei se johdu sinusta, vaan Henrikistä.
Äiti meni sekaisin isäni kuoltua. Hän alkoi ryypätä, -
ja Henrik vei minut ja sisareni pois hänen luotaan -
ja jätti äidin eristettynä vanhaan taloon saaren toiseen päähän.
Äiti ei ole antanut sitä hänelle anteeksi.
Sinun on jäätävä.
Olet Henrikin viimeinen mahdollisuus päästä jonkinlaiseen ratkaisuun.
Saada tämä tavalla tai toisella päätökseen. Minä pidän äitini poissa jaloista.
Ole kiltti ja pidä kiirettä.
Totta kai.
Lisbeth. Minä voin hoitaa sen.
- Tässä on Martin Vanger. - Hyvää iltaa.
- Onko hän tyttöystäväsi vai... - Avustaja.
- Kiitos paljon. Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
- Oliko tänne vaikea löytää? - Kaikki tietävät, kuka ja missä olet.
Sepä mukavaa. Onko sinulla nälkä? Teenkö voileivän?
Älä.
- Minullakin oli moottoripyörä... - Tiedän.
Viisi tapausta Harrietin listalta. Sekä viisi muuta.
Kolmesta olen varma. Rebecka oli ensimmäinen, kuten arvelitkin...
M.H. on Mari Holmberg, prostituoitu Kalmarista.
Murhattu 1954. Kolmas Mooseksen kirja, luku 20, jae 18.
Jos joku makaa kuukautistilassa olevan naisen kanssa -
ja paljastaa hänen häpynsä, ja nainen paljastaa verensä lähteen.
Hänet raiskattiin ja puukotettiin, mutta kuolinsyy oli terveyssiteeseen tukehtuminen.
R.L. Rakel Lunde, 1957. Siivooja ja osa-aikainen kädestäennustaja, -
sidottu pyykkinarulla, suukapuloitu, raiskattu ja pää murskattu kivellä. Luku 20, jae 27.
Jos jossakin naisessa on vainaja- tai tietäjähenki, niin hänet kivitettäköön.
Poltan yleensä ulkona.
Sara Witt, 1964. Papin tytär.
Sidottu sänkyyn, raiskattu, poltettu taloonsa. Kolmas Mooseksen kirja 21:9.
Jos papin tytär häpäisee itsensä haureudella, niin hän häpäisee isänsä -
- ja hänet poltettakoon tulessa. - Magda Lovisa Sjöberg, 1960.
Löytyi navetasta, puukotettu ja raiskattu maatilan välineillä.
Vieressä olevan lehmän kurkku viilletty auki ja veret sotkettu toistensa päälle.
Luku 20, jae 16. Jos nainen ryhtyy eläimeen, -
niin surmaa sekä nainen että eläin, he ovat verivelan alaiset.
Lea Persson, 1962. Löytyi sisarensa vierestä lemmikkieläinkaupastaan.
Raiskattu ja hakattu. Tappaja vapautti eläimet ja rikkoi akvaariot.
Naisen sisältä löytyi papukaija.
Seuraavaksi Eva Gustavsson, 1960. Karkulainen.
Raiskattu, kuristettu ja palanut kyyhkynen sidottu kaulan ympäri.
Lena Andersson, 1967. Opiskelija. Raiskattu, puukotettu ja mestattu...
- Riittää. - En ole valmis.
Etsimme sarjamurhaajaa, mutta miten se liittyy 16-vuotiaaseen tyttöön saaressa?
Tyttökin etsi häntä.
Raiskaus, kidutus, tuli, eläimet ja uskonto.
- Enkö tajua jotain? - Nimiä.
Ne ovat Raamatusta. Ensimmäinen nainen, huora, Neitsyt Maria, Rebecka ja Sara.
Kaikki ovat Vanhasta testamentista.
He olivat siis juutalaisia.
Vangerit ovat saaneet enemmän kuin osansa natseja.
Tuolla asuu yksi sellainen.
Minä voin nukkua sohvalla.
Hyvä on.
Täällä saattaa muuten olla kissa.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä. Harrietin nimi ei ole.
- Ei ole mikä? - Juutalainen.
- Mitä sinä teet? Ne ovat salattuja. - Luen muistiinpanojasi.
Älä viitsi. Ota kahvia.
Meidän pitää keskustella vakavasti siitä, mikä on sinun ja mikä minun.
Uskomatonta, mitä sait niistä paraatikuvista selville.
Kiitos.
- Harmi, ettei sinulla ole hänen kuvaansa. - Kenen?
Anteeksi.
Suljetaan tuo.
Ei. Tuo se on.
Missä hitossa...
No niin.
Mitä tuossa lukee?
N jotain, R, S, J.
- Norsjo. - Sitten jotain P, S, I
Puusepänliike. Tarvitsemme puusepän.
Vittu!
Puusepänliike on hävinnyt. En tiedä, työskentelikö hän siellä.
Jos työskenteli, ehkä hän osti tarvikkeensa täältä.
En tunnista häntä. Olen pahoillani.
Jostain piti aloittaa.
En ole mikään etsivä, mutta vuosi 1966...
Minä olisin aloittanut vanhainkodista.
- Hän on ystävänsä Brannlundin poika. - Tiedättekö, mistä löydän tämä pojan?
Isänsä vierestä hautausmaalta.
Hän kuoli onnettomuudessa rakennustyömaalla vuosia sitten.
Mutta...
Hän saattaa olla vielä elossa. Hänen leskensä.
Tiedätkö, mistä löytäisin hänet?
Vuonna 1966 olit Hedestadissa miehesi kanssa.
- Kuka nämä on ottanut? - Paikallinen valokuvaaja.
Otit itsekin kuvia silloin. Katsoisin niitä mielelläni, -
- jos ne sattuisivat olemaan tallella. - Tietysti ovat. Olimme häämatkalla.
- Miksi haluat nähdä ne? - Tämä...
Tämä tyttö. Hän näkyy paremmin suurennoksessa.
Sinä olet tuossa. Kuvan ottamisen jälkeen -
hän pelästyi jotain toisella puolella tietä ja sitten hänet murhattiin.
Miten kauheaa.
- Ole hyvä. - Kiitos.
- Sopisiko minun ottaa kopio kuvasta? - Kyllä.
- En voi antaa näitä ilman lupaa herra Armanskyltä. - Soita hänelle.
Täytä hakemus ensi kerralla.
Kuka teistä olet?
Menen alas.
Miten seksielämäsi voi?
En erityisemmin pitänyt viimeisimmästä raportistasi.
Se vaikutti rutiininomaiselta. Et ollut tehnyt sitä tunteella.
Kuvaile paranemistani innokkaammin seuraavina kuukausina.
Älä puhu. En halua kuulla ääntäsi. Nyökkää vain.
Etsi kallonkutistaja, jonka voit lahjoa todistamaan, että olen terve.
Ja lopeta tatuoinninpoistosivuilla käyminen, -
tai teen sen uudelleen -
tähän.
- Onko tuo hammaslankaa? - On.
Aiot kai steriloida tuon?
- Emmekö voisi käyttää teippiä? - Emme.
Mitä?
- Jösses. - Juo.
- Ole varovainen silmäni kanssa. - Älä liiku.
Et ole lääkäri.
- Ota märät vaatteet pois. - Mitä?
Selvä, kiitos.
Verenvuoto taisi loppua.
Sattuu silti vielä.
Tämä on aivan hullua.
Jösses, että tekee kipeää.
Tämä on hullua. Nämä ihmiset...
- Joku ampui minua, eikä se ollut vahinko. - Mutta nyt sinua ei ammuta.
- Olen melko varma, että tämä on huono ajatus. - Miksi?
- Olen vanha, työskentelemme yhdessä... - Työskentelet sen -
- kuka onkaan kanssa ja se näyttää toimivan. - On minulla silti joitain rajoja.
Sinun täytyy lopettaa puhuminen.
Avaanko ikkunan?
- Pidän työskentelystä kanssasi. - Niin minäkin sinun.
- Se saattoi olla harhalaukaus. - Ei ainakaan Gunnarilta.
Jos hän olisi halunnut osua, niin Mikael ei olisi täällä.
Salametsästäjät ampuvat kaikkea, mikä liikkuu.
Ehkä hän on oikeassa, Dirch. Entä jos hän on?
- Tämän on loputtava. - Haluatko lopettaa?
Minulla on poliisiraportit, kuvat, -
Henrikin ja minun muistiinpanot, sekä Lisbethin tutkimustyö, -
- mutta tarvitsen vielä Vanger-yhtiöiden arkiston. - Miksi?
- Annatko luvan siihen? - Yhtiön yksityisarkistoonko?
- Kuinka pitkältä ajalta? - Henrik sanoi, että saan mitä tarvitsen ja tarvitsen tätä.
- Hän ei tarkoittanut tätä. - Allekirjoitan vaitiololupauksen, -
- jos siitä on apua. - Pieni hetki.
- Henrik varmaankin suostuisi. - Siksi suojelenkin häntä itseltään.
- Tämä on mieletöntä. - Mitä salattavaa meillä on?
120 vuoden jälkeen luultavasti paljonkin.
Jos hän tarvitsee tätä, niin lupa pitäisi antaa.
Mitä etsin sieltä?
Yhteyksiä Vanger-yhtiöiden ja murhapaikkojen välillä.
Ja kaikki mahdollinen Frodesta.
Isäsi otti silloin kuvia, joita kukaan ei ole nähnyt. Haluaisin nähdä ne.
- Kysy häneltä. - Voisitko sinä tehdä sen?
- En puhu hänen kanssaan, kuten tiedät. - Voisitko tehdä poikkeuksen?
Pelkäätkö olla hänen kanssaan kahden? Ei sillä, etteikö sinun pitäisi olla.
Etkö suostu auttamaan?
Olen pahoillani.
Olisitko kiltti?
- Oletko valmis? - Haluan kaikkien tehtaiden, toimistojen ja projektien -
sijainnit vuodesta 1949 vuoteen 1966.
- Sinulla on jo kaikki tiedot. - Ei ole.
Alihankkijoiden, osakkaiden ja toimittajien tiedot puuttuvat.
- Sitten täytyy pärjätä ilman. - Frode antoi pääsyn kaikkeen tarvitsemaani -
- ja tarvitsen tätä. - Hän antoi pääsyn tähän kerrokseen.
Soita hänelle.
Kiitos tapaamisesta.
Tule sisään.
- Teetä? - Kyllä kiitos.
Sven Olof Lindholm ja minä.
Komea kuva.
Birger Furugård ja minä.
Per Engdahl. Mielenkiintosi -
kohdistuu kuitenkin vapaa-ajan kuviini.
Kuvat ystävistä ja sukulaisista kiinnostavat.
Ole hyvä.
Miten sukunimesi ääntyy?
En ole erakko.
En sulje oveani kenellekään -
he eivät vain vieraile täällä.
- Ehkä uudelleensisustus auttaisi. - Piilottaisin menneisyyden niin kuin he?
Ohuen kiiltävän pinnan alle kuin Ikean pöydässä.
Olen kaikista rehellisin.
- Suvussasiko? - Ruotsissa.
Maisemakuva?
- Onko siellä hienoja maisemakuvia? - Kuka tuo epäselvä hahmo on?
En saa selvää.
Hän Gottfriedin poika.
- Martinko? - Komea, mutta hyödytön, kuten isänsäkin.
Kuten isänsäkin.
- Me suljemme. - En ole lähellekään valmis.
- En saa jäädä myöhempään. - Minä saan.
Tarvitsen pääsyn kaikkeen. Lukkojenkin takana olevaan.
Soita Frodelle.
- Jätä avaimet vartijalle. - Kiitos.
Helvetti.
Mikael?
- Iltaa! - Iltakävelylläkö?
Aivan. Minä...
- Kuinka voit? - Hyvin.
Käväisin sairaalassa kotimatkalla.
Henrik pyysi kysymään jotain.
- Mitä? - Tule sisään. Tarjoan drinkin.
VANGERIEN PÖYDÄSSÄ MARTIN OIKEALLA, OPISKELEE UPPSALASSA
Hei, Martin.
Sulje ovi. On viileää.
Mitä sinulle tapahtui äsken?
- Kaaduin pimeässä. - Eikö sinulla ole taskulamppua?
- Annan sinulle sellaisen. - En vain ollut varovainen.
- Kuinka tutkimukset sujuvat? - Ei mitään uutta.
Dirchin mukaan tyttö on todella älykäs.
- Ehkä hän löytää jotain. - Ehkä. Kiitos.
Mitä Henrikillä oli kysyttävää?
- Kysyin sen juuri. - Mistä?
- Tutkimuksista. - Aivan.
Sitä hän kysyi.
Metsästätkö?
- Voisimme mennä joskus metsälle. - Toki.
- Ei mitään uutta kerrottavaa. - Ei mitään.
- Olet levoton. - En.
- Päästäksesi kotiin kävelysi jälkeen. - Hieman.
- Illastaa tyttöystäväsi kanssa. - Avustajani.
- Aseen kanssa käy parempi onni. - Anteeksi?
Kun menemme metsälle.
Mieluummin ase kuin veitsi.
Haluan näyttää sinulle jotakin.
Ota lasi mukaasi. Jätä veitseni.
Oikealle.
- Jätä viesti äänimerkin jälkeen. - Ihmisen ampumista vaikeampaa -
on hipaiseminen. Se oli hyvä laukaus mökillä.
- Siitä ei ollut apua. Olen vielä täällä. - Mikael, siitä oli apua.
Olet täällä.
Sisälle.
Läikytit juomasi.
Miksi et vain palannut kotiin?
Voinko?
Kuinka teit sen?
Mitä löysit?
Voimme puhua tai hoitaa homman alta.
Löysin valokuvan, jota muut eivät ole nähneet.
- Sinusta Uppsalan koulupuvussa. - Mitä se todistaa?
Että valehtelit olinpaikastasi sinä päivänä.
- Tai milloin. - Mitä sitten? Kaikki valehtelevat joskus.
Se tarkoittaa myös, että sinä ja Lena Andersson olitte koulutovereita.
Lena...
Siitä on kauan.
Onko tämä valokuva kaiken muun seassa pöydälläsi?
Kannettavallani ja salatulla nettisivulla on kopio siitä.
Valehtelet.
Paljonko tyttö tietää?
Toivottavasti yhtä paljon kuin sinä. Siitä tulee hauskaa.
- Missä hän on? - Tukholmassa. Lähti aamulla.
Valehtelet taas. Hän on arkistoissamme kaivelemassa.
Arkistonhoitajamme soitti. Hän oli tuohtunut Lisbethistä.
Pidän siitä nimestä. Lisbeth.
Kun Lisbeth lähtee, turvamies soittaa, -
jotta ehdin mökillesi häntä vastaan.
En voi kiittää tarpeeksi, kun toit hänet minulle.
Hei, hei.
Mitä haluat tietää?
Olet toimittaja. Kysy kysymyksiä.
Mitä teen tyttöjen kanssa? Se on hyvä kysymys.
Ennen tätä, rentoudun heidän kanssaan drinkkien parissa.
Pidän siitä osasta paljon. Saa puhua, kun kumpikin tietää, -
että toinen meistä kuolee.
Sen jälkeen vien ruumiit kauas merelle.
Toisin kuin isäni, joka jätti heidät kuin voitonmerkiksi.
Ei kovin viisasta minusta.
Hän oli kovaääninen ja räikeä mies. Sai mitä ansaitsikin.
Ei saa olla niin huolimaton. Ei saa juoda liikaa, kuten hän.
Tämä vaatii itsekuria. Tuhansien yksityiskohtien tiedettä.
Suunnittelu, toteutus ja puhdistus.
On kai turhaa kertoa, että sinusta tulee melkoinen sotku.
Voinko kysyä jotakin? Miksi ihmiset eivät luota vaistoihinsa?
He aistivat jonkin olevan vialla tai jonkun kävelevän liian lähellä takana.
Tiesit, että jokin oli vialla, mutta palasit silti taloon.
En pakottanut sinua sisään.
Oli vain tarjottava juotavaa.
On vaikea uskoa, että loukkaamisen pelko on kivun pelkoa suurempi.
Niin vain kuitenkin on.
He tulevat aina omasta tahdostaan. Istuvat -
tietäen sen olevan ohi, kuten sinä.
Silti he uskovat mahdollisuuksiinsa. Ehkä sanon oikean sanan.
Jos olen kohtelias, itken tai rukoilen.
Kun näen toivon katoavan heidän kasvoiltaan, kuten sinulta nyt, -
tunnen saavani erektion.
Emme ole kovin erilaisia. Molemmilla on tarpeensa.
Tarpeeni tyydyttämiseen vaaditaan vain enemmän pyyhkeitä.
Sinua saattaa kiinnostaa, että kun söit yläkerrassa hirveä minun ja Livin kanssa, -
joka pitää minua todella tavanomaisena, -
Irina oli tuossa häkissä.
Saatat pohtia, kuka Irina oli. Vain yksi monista tytöistä.
Vain eräs ulkomaalainen huora.
- Kuka heitä kaipaa? - Siskosi ei ollut.
- Mitä? - Siskosi Harriet ei ollut vain eräs tyttö.
Löysitkö hänet?
Mitä hänelle tapahtui?
Sinä tapoit hänet.
Olet hyödytön etsivä.
Onko tämä liian kireä puhumiseen? Hyvä.
En jaksanutkaan enää puhua kanssasi.
Täällä ei ole ollut ennen miestä.
En ole koskenutkaan mieheen, paitsi isääni.
Se oli velvollisuutemme. Harrietin ja minun.
Hei.
Television päällä on ase.
Saanko tappaa hänet?
Miksi 23-vuotias on holhouksenalainen?
Olen henkisesti kykenemätön selviytymään arkirutiineista.
Mistä asti niin on ollut?
12-vuotiaasta asti.
Mitä tapahtui, kun olit 12-vuotias?
Anteeksi. Se ei kuulu minulle.
Yritin tappaa isäni.
Poltin hänet elävältä.
Onnistuin 80-prosenttisesti.
Keitän kahvia.
- Kuka tuo on? - Harriet.
Löysin kuvat Martinin kellarista "matkamuistojen" joukosta.
Martin ei kieltänyt kenenkään murhaa.
Kun mainitsin Harrietin, hän oli hämmentynyt.
Hän suuttui minulle, koska en tiennyt, mitä Harrietille tapahtui.
Martin ei tappanut häntä.
Hänen isänsäkään ei voinut, koska kuoli vuotta aikaisemmin.
Entä jos Harriet onnistuikin pakenemaan?
Jos hän on vielä elossa, -
vain yksi ihminen tässä perheessä voi tietää hänen olinpaikkansa.
Vittu, vittu, vittu.
- Sinun vuorosi. - Aivan.
- Olen pahoillani, että häiritsen sinua. - Mitä haluat?
Eikö kukaan ole soittanut serkustasi Martinista?
- Mitä hänestä? - Hän kuoli autokolarissa viime torstaina.
- Muistotilaisuus on Hedestadissa... - En ole kiinnostunut siitä.
- Ymmärrän kyllä. - Mitä sinä ymmärrät?
Että et välitä paljoa perheestäsi. Ajattelin, että haluat tietää.
Nyt tiedän.
- Miten meni? - Ihan hyvin.
Hän on paikalla.
Hän tekee ostoksia.
Pelaako hän pasianssia? Onko hän soittanut kenellekään?
- Ei. - Onko meillä hänen numeronsa?
Olin varma, että tämä johtaisi hänen luokseen.
Laita kätesi takaisin paitani alle.
Siihen on syy, miksi hän ei ole soittanut Harrietille.
Hän ei ole voinut, koska Harriet on kuollut.
- Ajattelin juuri... - Muutama sekunti.
Mitä olit sanomassa?
Ajattelin juuri, että on toinenkin mahdollisuus.
Tietenkin, jos voimme.
- Mitä nyt? - Veljesi riiputti minua koukussa ennen kuolemaansa.
Harriet.
- Sinäkö lähetit kukat? - Kyllä.
Ruotsalaisen rekisterin mukaan Anita oli naimisissa, -
mutta perhe ei tiennyt siitä.
Veikkaan, että hän tuli tänne käyttäen avionimellänsä olevaa passia, -
- ja seurasit hänen tyttönimellään. - Itse asiassa se oli toisinpäin.
Hänestä oli turvallisempaa, että matkustaisin Spencerin kanssa.
Mitä mieltä mies oli siitä?
Tiesin, että hän rakasti vaimoaan.
Hän sanoi, että jos rakastat minua, et kysele mitään.
- Eikä hän koskaan kysellytkään. - Molemmat kuolivat vuosia sitten.
Auto-onnettomuudessa. Tiedät senkin.
Oletko sinä tässä?
Olin 14-vuotias, kun hän raiskasi minut ensimmäisen kerran.
- Martinko? - Minun isäni.
Martin aloitti sen vasta isäni kuoltua.
- Miksi et kertonut kenellekään? - Kerroinkin, äidilleni.
- Henrik olisi auttanut. - Melkein kerroin hänelle, -
mutta olin peloissani siitä, mitä olin tehnyt.
- En... - Et taida ymmärtää vieläkään.
Vuosi ensimmäisen kerran jälkeen...
Se tapahtui monesti sen vuoden aikana.
Yhtenä yönä isäni ryyppäsi enemmän kuin yleensä.
Hän alkoi rehennellä tappamistaan naisista.
Hän esitti sitaatteja Raamatusta repiessään vaatteitani.
Hän sitoi vyön kaulaani. Hän halusi tappaa minut.
Juoksin ulos talosta laiturille.
Hän tuli hoiperrellen perässäni.
En voinut tapella häntä vastaan huoneessa, -
mutta avoimessa tilassa pystyin päihittämään vanhan juopon.
Kun se oli ohitse, -
katsoin ylös ja Martin seisoi siinä.
Hän tuijotti minua, enkä ollut saanut aikaan mitään.
Korvasin vain pahan toisella.
Pari kuukautta myöhemmin Henrik lähetti Martinin kouluun Uppsalaan.
Ajattelin, että jospa nyt -
painajainen olisi viimeinkin ohitse.
Silloin näin hänet kulkuepäivänä -
kadun toisella puolen.
Silloin tiesin, ettei se päättyisi koskaan.
- Miten pakenit? - Anita...
Hän vaati, että jättäisin kaiken jälkeeni.
Jos ottaisin jotain, poliisit luulisivat minun olevan vielä elossa.
Kaikki söivät illallista vain 20 metrin päässä.
Vietin yön siellä. Silloin etsinnät alkoivat.
Aamulla hän tuli hakemaan minut.
Olin kasvanut sillä sillalla, se oli osa kotiani.
Ajattelin, että jos vain pääsisin eroon kaikesta.
Pääsisin ohi poliiseista.
Silloin olisin ehkä turvassa.
Niin olinkin -
ennen kuin sinä ilmaannuit.
Olet turvassa nyt.
Miten sinä pakenit?
Joku pelasti minut myös.
- Miten voit? - Ihan hyvin.
Annoin sinulle lupauksen.
Löysitpä mitään tai et.
Mitä kerrottavaa sinulla on?
Hei, Henrik.
En muista, että Wennerström työskenteli täällä, saati hänen erottamistaan.
Miten muistaisitkaan? Siitä on kauan aikaa.
Aika on tärkeämpää kuin hänen kavaltamansa rahat.
Viittaat kanneaikalainsäädäntöön. En tiennyt, -
että Henrik säilytti tätä. Jos olisin tiennyt, en olisi päästänyt sinua tänne.
- Hän ei petkuttanut sinua. - Hän tiesi, ettei ketään voi syytää enää.
- Pidän Henrikistä, mutta hän tietää sen. - Hän uskoo yhä, että miehen maine merkitsee.
Hän luuli, että yleinen mielipide tuhoaisi Wennerströmin.
- Yleinen mielipide juhlii huonoa käytöstä. - Henrik on vanha mies.
Henrik lupasi Wennerströmin ruumiin lautasella. Tämä ei ole edes lautanen.
- En mahda mitään. - Et tietenkään.
Miten Wennerströmin kanssa meni? Miten hän nujersi sinut?
Olin hölmö.
Kuulin jotain nimettömältä lähteeltä. Olen nyt varma, että hän oli Wennerströmin palkkaama.
Se oli väärennös, jonka hän todisti helposti oikeudessa.
Sanoit, että tapa, jolla tutkin elämääsi oli laiton ja moraaliton.
- Oletko samaa mieltä Wennerströmistä? - Jatka vain.
Tein tutkimuksia ennen kuin palkkasit minut.
En ole ehtinyt katsomaan niitä, koska sinä ja Harriet piditte minut kiireisenä.
- Minulla saattaa olla silti jotakin. - Sinullako saattaa olla jotakin?
- Ehkä. - He pesevät ase- ja huumerahaa -
rikollisjärjestöille Venäjällä. 95 % Wennerströmin varoista tulee sieltä.
- Loput päätyvät Caymansaarille. - Mistä tiedät tuon?
- Tällä kertaa et halua tietää. - Haluan tietää.
Minulla on pääsy hänen, hänen kirjanpitäjänsä ja asianajajansa tietokoneille.
- Miten onnistuit siinä? - Minulla saattoi olla lähteitä yrityksessä.
- Mutta sinulla ei ollut. - Sinä kerrot niin. - Entä minä?
- Se riippuu siitä, haluatko tietää. - Tietenkin. Miten sait pääsyn?
Journalisti Mikael Blomkvist, joka tuomittiin viime vuonna kunnianloukkauksesta -
Tukholman oikeudessa, ei ole ilmeisesti oppinut siitä mitään.
Tai ehkä on. Uusimmassa Millennium-lehden numerossa -
hän syyttää yhtiötä, joka haastoi hänet...
Oletko nähnyt tämän?
Mitä seuraavaksi tapahtuu?
He väittävät sitä henkilökohtaiseksi kostojahdiksi, mutta se ei mene läpi.
Poliisi tutkii, Fiva tutkii...
Hän joutuu oikeuteen ja ehkä vankilaan.
- Niinkö luulet? - Luultavasti ei.
Tällaiset kaverit eivät mene.
- Mikä hätänä? - Tämä on noloa.
- Kerro. - Minun on lainattava rahaa.
50 000.
Minulla on mahdollisuus sijoittaa turvallisesti.
- Minulla ei taida olla sitä summaa. - Kyllä sinulla on.
Sinulla on 65 000 kahdella tililläsi.
Olen pahoillani, että tiedän sen.
Saat rahat takaisin, lupaan sen.
- Hyvä on. - Sovittu.
Haluatko kahvin?
Nämä ja edelliset, tämän niin sanotun toimittajan väitteet, -
ovat naurettavia ja perättömiä.
Odotan innolla tapaavani herra Blomkvistin jälleen oikeudessa.
- Entä hänen todisteensa? - Sepitettyjä kaikki.
Finanssivirasto ei ole siitä yhtä varma kuin herra Wennerström.
Jos edes osa herra Blomkvistin syytöksistä osoittautuu todeksi, -
seuraa sekä finanssivalvonnan että rikostutkimus.
- Blomkvist ei kertonut lähteitään. - Emme voi pakottaa häntä siihen.
Voimme etsiä heitä herra Wennerströmin lähimmäisistä.
Vain jollakin yrityksen sisäpiiriläisellä voi olla yhteys tällaisiin tietoihin.
Herra Wennerström ei pysty kommentoimaan tänään. Vastaan kysymyksiinne.
- Missä hän on? - Kotona.
- Ei ole. Onko hän lähtenyt maasta? - En usko.
- Olkaa hyvä. - Kiitos.
Tervetuloa. Saisinko passinne?
Koska hän ei ilmestynyt Finanssivalvonnan kuulemistilaisuuteen, -
Wennerström-yhtiöiden puheenjohtaja on etsintäkuulutettu.
Hän lähti yksityiskoneella Ruotsista ja laskeutui Pariisiin viime viikolla.
Emme tiedä, onko hän vielä siellä.
Hän voi olla missä tahansa.
Kiitos.
Haluan muuttaa Kronenfeld-pankissa olevat tilini haltijavelkakirjoksi.
- Luonnollisesti teillä on selvityskoodit. - Luonnollisesti.
- Montako tiliä haluatte siirtää? - Kolmekymmentä.
- Se vie hieman aikaa. - Saatte niistä neljän prosentin palkkion.
- Aivan. - En siis maksa turhasta.
Ruotsalainen lomailija Barbadoksella sanoi tietävänsä, että Hans-Erik Wennerström -
on Karibialla, Bridgetownissa.
Poliisi julkaisi tämän kuvan, jonka uskotaan esittävän häpäistyä miljonääriä.
Kuinka monta näistä haluatte muuttaa tallennukseksi?
Kaikki kolmekymmentä, viidelle tilille.
Summa näyttää oikealta.
Ruotsin Charles Ponziksi kutsutulla miehellä -
ei enää ole kotimaata, mutta hänellä on varaa ostaa uusi.
Keskuspankin mukaan, Wennerström -
alkoi tyhjentää tilejään Caymansaarilla -
viikko Millennium-lehden ilmestymisen jälkeen.
Noin kaksi miljardia euroa -
levitettiin monille tileille tämän liittolaisen avulla, -
joka on kuvattu Zürichissa.
- Hei. - Tässä lainaamani rahat.
Nyt jo?
- Kiitos. - Kiitos itsellesi.
Lopetin.
Oliko se hyvä sijoitus?
Ihan hyvä.
- Mitä teet myöhemmin? - Tapaan tyttäreni.
Näytät hyvältä.
Taitaa olla joulu taas.
Nähdään.
Sinulle on puhelu.
Kaipaan tapaamisiamme.
Sinä et. Miksi kaipaisitkaan?
Olen aiheuttanut vain päänsärkyä sinulle.
Ei koskaan hyviä uutisia, vain ongelmia.
Minulla on nyt hyviä uutisia. Sain ystävän.
Sellaisen, jonka hyväksyisit.
Olen iloinen.
Espanjan poliisi vahvistaa, että Hans-Erik Wennerströmia -
ammuttiin kolme kertaa päähän lähietäisyydeltä.
Kyseessä on jengityylinen teloitus.
Wennerströmin rikollisyhteyksien tutkinta -
muuttuu nyt spekuloinniksi: Kuka nappasi hänet ennen Ruotsin viranomaisia?
- Se on hieno. - Isäsikö?
- Ystävä. - Varmasti hyvä ystävä.
The Site with the Bird Logo: WWW.DIVXFINLAND.ORG